Herr Leutnant, angående fåglarna,
- God natt. - God natt.
God natt. Ett mycket lyckat party.
Absolut underbart.
- Välsigne dig, Kaeti. - God natt.
Hans.
Vad är det?
Det låter som trummor, Countess.
- God kväll. - Hmm.
Eftersom detta är mitt första tillfälle...
att tala med er ikväll, säger jag det igen.
God kväll.
Och god kväll på er också, duktiga och trogna familje betjänt.
God morgon.
Så sent? Jag måste ha somnat under ert tal.
- Hans, lite vin till musikerna.
- Vitt.
Jaha, det är lika bra jag säger det.
Säger vad?
Ni är vacker.
- Ni med. - Hmm.
Och var är Herr General?
- Er make.
Oh, han oroar sig inte för mig.
Gör han inte? Hmm.
Jo, han borde.
Men nu, är han hos Countess von Hoehlen...
på min högra sida vid middagen.
Dom leker krigsspel tillsammans.
Håller dom lekarna på till morgonen?
Ibland.
Min man finner dem mycket fängslande.
Det är en mycket tung börda att vara general.
Det beror på hur bra man är på taktik.
Herr Leutnant,
- Ert vin, Herr Leutnant, - Hmm.
Tack, Herr Leutnant,
Det har varit en lång dag.
- Hans. - Ja, Herr Leutnant?
Jag vill at ni går till er älskarinna och säger henne...
Jag tror jag vet vad hon menar.
- Nu, Herr Leutnant? - Nu.
Kom in.
Jag visste du skulle komma,
- Älskling, jag...
- Taktik.
Oh, din dummer.
Det finns en hel hög brev på ert rum, Herr Leutnant,
- Mmm. - Från hela Tyskland.
- Är några parfumerade? - Ja, Herr Leutnant,
Det är ett från Stuttgart.
- Mot slutet, säger hon... - Yes?
Herr Leutnant,
Ah. Hallå, Kobra. Hur var Berlin?
Hektiskt. Köpte en present åt dig, Willi.
Sovernir.
- Snällt av dig.
Jag tvivlar på att det passar er smak.
Oh, men det gör det. Glas?
Tack.
Skål,
Utmärkt.
Vilken årgång?
Uh...
1903.
Vi har tolererat er här för att vi måste!
En vacker dag, Stachel--
eller ska jag kalla er Bruno?
En vacker dag, ska jag skaka om er... rejält.
Det ger mig nöje, Willi.
- Jag ser fram mot det.
Jag undrar om du är så bra som du tror...
i eller utanför sängen.
Jaha, Otto?
Tusentals lastbilar med trupper.
Jag flög två kilometer över bara lastbilar.
Och det fortsätter, som luftvärnselden.
Uh, dom nya ersättarna. Dom har just anlänt.
Dom är bara tränade till hälften.
Jag vill ha alla i luften i morgon, även ersättarna.
För att summera, vår offensiv har stannat upp.
En massiv fientlig motattack är på gång.
Amerikanarna för in trupper i stridsområdet.
Vår armé är hårt pressad.
Vi är i underläge i luften,
och våra observationsplan skjuts ner innan dom hinner rapportera,
Högkvarteret behöver snabb information.
Idag, ska jag leda divisionen...
på ett viktigt uppdrag till Saint Just för att avleda brittiska patruller.
Under tiden ska ett spaningsplan från 35:e divisionen...
försöka fotografera rekognoncerande trupper runt Amiens.
Jag vill att två av er ska vara nära eskort.
Stachel.
Okej.
Mötesplats klockan 08:00 över sektor tre.
Ni flyger dom två triplanen, Ta vara på dom.
dom är dom sista vi troligtvis får.
Frågor?
Då så, gentlemän.
Stachel.
Träffade ni min fru på sjiukhuset?
- Ja, Herr Hauptmann, - Var hon bra?
Hon var bra, Herr Hauptmann,
Tack. Lycka till.
Var är Willi?
Han är död.
Han flög för lågt...
han träffade träden.
- Vad hände? - Han träffade träden.
Jag landade. Det var inget jag kunde göra.
Han var en bättre man än ni.
Jo, han är död.
- Är det ert sätt ? - Ja.
- Och det var hans sätt också. - Vad menar du?
Herr Hauptmann.
Luftspaningen rapporterar två nedskjutna brittiska plan i sektor nio.
Willi dog inte i onödan.
Det är jag glad för, Karl.
Vi kan informera familjen.
Dom blir stolta över honom.
Vad får er att tro att han skjöt ner dom?
Menar du att dom är era?
- Varför tror ni att dom inte är? - Ja, är dom?
Willi dödade sig själv när han försökte få ner mig men störtade själv.
Jag frågar dig om de två planen är dina eller Willis.
Då så, dom är mina! Dom tillhör mig!
Stachel,
jag har just läst vapenmekanikerns rapport.
Era vapen fungerade inte. Ni avlossade bara 40 skott.
Fyrtio skott?
En två-tre sekunders salva.
Är ni så pricksäker?
Ja.
Jag berkräftar inte de två nedskjutningarna, Stachel...
men jag ska rapportera er otroliga träffsäkerhet till högkvarteret.
Skytte grupp, sväng höger,
skytte gruppp...
halt,
Vänster om.
Skyldra gevär.
Otto, generalen vill att jag säger dig att högkvarteret har läst rapporten.
De två segrarna som Stachel gör anspråk på, ska bekräftas.
Generalen är benägen att tro att du...
har fördommar mot denna officer.
Skytte grupp, ladda.
Sikta.
Eld!
Ladda om!
Sikta!
- Eld!
Ladda om! Sikta!
- Eld!
Jag hoppas ägaren till stället är lika diskret som han ser ut, älskling.
Han borde vara. Jag betalade honom tillräckligt.
- Vad är det? - Ingenting.
Är det så illa?
Du måste bestämma vilket du föredrar, detta eller kvinnor.
Varför kan jag inte ha båda?
- Du är genomblöt.
- Du borde ta mer vara på dig själv.
Är du intresserad?
Ja.
- Tror du inte det? - Naturligtvis.
Men du var intresserad av Willi också.
Säg mig.
Vad kände du... idag på begravningen?
Hmm.
Du ska veta...
han accepterade mig aldrig som en jämnlik...
i eller utanför sängen.
Du är delikat grym, älskling.
Hmm. Du roar mig.
Jag?
Folk som du.
- Oh, jag? - Greven, Willi.
Roar eller chockar?
Jag sa, roar.
Jag beundrar din oskyldighet.
Tror du verkligen att ditt manér uppför sig bättre?
Var inte nedlåtande mot mig.
Inte om det förolämpar dig.
Älskling? Mina känslor för dig...
har inget att göra med Willis död.
Du och jag är lika, Bruno.
Du är bra för mig.
Willi var en dummer.
Han dog inte i strid.
Han dog när han försökte bevisa att han kunde flyga bätter än jag.
Vad?
Vi lekte en lek.
Fram och tillbaka mellan träden. Han förlorade.
Men jag var en större dummer.
Jag gjorde anspråk på två plan han skjöt ner.
Jag borde inte gjort det.
Jag kan få 20 segrar utan nåns hjälp.
Leken, vad den nu var, handlade om mig, eller hur?
På sätt och vis, ja.
Jag finner det spännande.
Skulle du vilja dö för mig som Willi gjorde?
Nej.
Är du säker?
Då så! Skjut på!
Då så. Rakt nu!
Kom igen!
Det varade i tio minuter.
Dom kom in lågt... Sopwiths. Dom träffade lagret och bränsledepån.
Vi blir bortblåsta från himlen.
Jag säger er, bränsledepån är borta!
Nu, Ziegel, låt oss städa upp röran.
Jag vill vara i luften igen i morgon.
Kom igen, Ziegel.
Alla divisioner har fått order att koncentrera sig på Marmont sektorn.
Fienden har just gjort ett stort genombrott.
Tolv fiende divisioner är på väg på Marmont vägen.
Dom är vårat mål. Det får inte bli några luftstrider.
- Inga luftstrider!
- Förstått? - Ja, Herr Hauptmann,
Vår armé retierar, så vi måste göra likadant.
Förstått, Herr Hauptmann,
Stachel!
Era personliga aspirationer får andra plats i kriget.
Ur vägen!
Knuffa på! Över!
Skynda på! Här kommer Jerries!
Kom igen, pojkar! Se upp!
Ser ni?
Eld!
Här borta!
Fem, sex...
sju...
Kom igen. Allihopa.
Otto! Är du bra?
Den här vägen, Här borta, kom igen.
Du har förlorat nästan halva divisionen.
Vi skjöt ner sju plan.
Tre av dom var mina.
Nu har du 22.
Du och jag visste att 20 räckte.
Blue Max är mer än en medalj för dig. Det är ett märke...
nåt att visa att du är lika bra som Willi.
Inte bara Willi.
Jag ska se till att du aldrig bär den medaljen.
Du bröt mina order.
Jag ska få dig inför krigsrätt.
- Kettering. - Sir,
Eskortera löjtnanten till hans förläggning.
Dina nerver är slut. Du har fått nog.
- Stachel. - Varför gör ni inte som er fru vill?
- Skaffa ett skrivbordsjobb i Berlin. - Kom igen, Stachel.
Fort! Fort!
Den här vägen! Här borta! Kom igen! Fort!
Stachel. Ni ska beger er till Berlin.
- Här är han.
- Adjö. - Herr Hauptmann,
Miljoner har slaktats på slagfälten,
Till vad nytta? För ingenting!
Jag säger ned med Kaisern och hans generaler!
Nu är det våran tid.
Leve revolutionen.
Se upp!
- Min kära Otto.
- Herr General, - Sitt ner.
Tack.
- Var resan bra? - Ja, tack.
Sitt ner.
Otto, i morgon ska, Leutnant Stachel...
mottaga Blue Max.
Så ni har inte accepterat min rapport, Herr General,
Han är ung, vigorös, hänsynslös...
en född ledare nu när vi behöver hans sort.
Jag tror Leutnant Stachel borde ställas inför krigsrätt...
för de bra militära anledningar jag påvisat.
- Bra militära anledningar räcker ibland inte. - Dom är för mig.
Otto...
du och jag har större lojalitet än regler i böcker.
Till Tyskland.
- Vi är Tyskland. - Exakt.
Ta en titt utanför.
Ser du det?
Revolutionen ligger under ytan!
Om det händer, blir allt vi står för förstört...
om inte German Officer Corps står fast som en klippa...
intakt... och viktigare ofördärvad.
Jag gjorde Stachel till en nationell hjälte. Av bra militär anledning.
Om jag ställer honom inför krigsrätt nu, påverkar det integriteten...
för hela Officer Corps.
Herr General...
Jag förstår nu att min heder...
är gammalmodig.
Den är inte gammalmodig.
"Sparad...
med omtanke... och kärlek...
för bättre tider."
Här är din rapport, Otto. Jag vill att du drar tillbaka den.
- Det gör jag inte. - Jag vet det.
Om ni insisterar om denna kurs, Herr General...
måste jag avgå från min komendering.
Jag insisterar.
I så fall vill jag ha ett möte med...
med staben här i Berlin.
Den begäran beviljas.
Otto...
jag har lyckats förmå kronprinsen...
att sköta dekoreringen själv.
Efteråt ska, Stachel testflyga det nya monoplanet.
Det vore bättre om ni var där.
Jag förstår, Herr General,
Nycklarna till Leutnant Stachel's svit, tack.
- Tack.
Ursäkta mig, snälla. Ursäkta mig.
- Stachel, kom igen.
Den här vägen, Stachel.
Jag hoppas det blir, uh, bekvämt.
Bekvämare än jag förväntade mig.
Jag tyckte presskonferansen gick ganska bra, hmm?
Jag tar dig på ditt ord.
Badrummet är här igenom.
- Vad tycker ni om sovrummet?
Oh, uh, om det är nåt ni vill ha...
och jag menar vad som helst... bara ring receptionen, hmm?
- Förstår ni? - Jag tror det.
Bra.
Jag ringer i morgon för att ta er till flygfältet.
Dröm sött.
Receptionen, tack.
Receptionen, detta är Leutnant Bruno Stachel.
Jag vill inte ha nåt.
Har jag kommit till rätt rum den här gången?
Ja.
- Countess. - Herr Leutnant,
Får jag gratulera er?
Det får ni.
- Kan jag få en drink? - Snälla.
Jag hoppas att du klarar av att komma i morgon.
Naturligtvis. Jag vill det...
- Mmm! - Nej, jag vill...
Nej, snälla. Jag vill tala med er.
- Tala? - Snälla.
Då så.
Tala.
Jag reser bort i morgon.
Vart?
Till Schweiz.
- Varför? - Tyskland är slut.
Kriget är snart slut och jag vill inte vara här när det händer.
Jaha.
Reser generalen med er?
Nej. Jag vill att ni följer med mig.
Kaeti.
Jag vet att du får din Blue Max i morgon...
men vi reser inte tills efter mottagningen.
Jag förstår.
Fortsätt.
Du får fortfande din medalj, älskling.
Det är en bit skrot. Den är värd exakt fem mark.
Du behöver inte pantsätta den, jag har gott om pengar i Zurich.
Förstår du vad detta betyder för mig?
Om några månader kommer du att skämmas att bära uniform.
Du är styvnackad, Bruno.
Men om du vill vara med i kriger till slutet...
kan jag ordna en förflyttning till gränsen mot Schweiz.
Field Marshal von Lenndorf är en vän.
Så dramatisk ni ser ut.
Du kan få mig förflyttad, kan du?
Tror du jag kommit så här långt för att rymma till Schweiz med dig?
Du spelade med ditt liv för mig med Willi.
Det var om flygning, Kaeti, inte om dig.
Rymma till Schweiz för att bli en av dina knähundar?
Det finns inget jag vill spring ifrån, Kaeti, inte ens mig själv.
Kom igen nu, var inte arg.
Var är aristrokat posen jag gillar så mycket.
Våga inte tala till mig på det sättet.
Så... så, Countess, jag ordnar er en drink.
- Ge den till någon nannan.
Fäderneslandet är tacksamt, Herr Leutnant,
Tack, Your Highness.
Ja?
Fältmarsalken sa vad?
Jag kan inte stoppa proceduren nu, det är för sent.
Då så, men var är fältmarsalken?
Be honom ringa så fort han kommer tillbaka.
Se till att Stachel stannar. Ta honom nånstans, var som helst.
Bara... håll honom utom synhåll.
Och, Holbach...
- skicka Heidemann till mig. - Ja, Herr General,
Herr General,
Otto, jag vill att ni flyger monoplanet.
Och Stachel?
Det har blivit ett litet missförstånd. Det ska snart klaras upp.
Utan krigsrätt, hoppas jag, Herr General,
Tar ni upp maskinen?
- Det är en order? - Ja.
Då så, Herr General,
Herr Stachel?
- Tack.
Någon annan ska flyga den.
Ni sa det var en... teknisk försening.
Oh, jag tror det är andra problem.
Tydligen, medan generalen löser dem...
tycker han att det är bäst att inte göra publiken besviken.
- Vad för problem? - Jag är ledsen, jag vet inte.
Jaha, vem ska flyga det?
Herr Heidemann, tror jag.
Frau Heidemann. Hur mår ni?
Vad händer, Herr Leutnant?
- Jag trodde ni skulle flyga det. - Det gjorde jag med.
Jag vill inte att han flyger igen.
Ja? Ah, ja. jag stannar kvar.
Du är sen, älskling.
Ah. Ja, Herr Field Marshal.
Får jag fråga hur ni kom över den informationen, Herr Field Marshal?
Du berättade för fältmarsalken...
att Stachel hade anspråk på två plan som Willi sköt ner.
Varför?
Varför? Var fick ni den informationen?
- Han berättade själv. - Ah.
Han är en uppkomling. Han förolämpade mig.
Så den här gången har du verkligen tappat huvudet.
Fältmarsalken kräver en undersökning.
Dom kommer att vanära honom...
en officer med den högsta utmärkelsen som Tyskland kan ge!
Allt för din dumma ilska. Fattar du vad du gjort?
Gör du?
När dom gör det, vanärar dom...
hela German Officer Corps.
- Ja, Otto?
Vad är det, Otto?
Herr General, maskinen är en dödsfälla.
Stagen är för veka...
för att hålla vingen under påfrestning.
Jag hade tur som kom ner.
Tack, Otto.
Flyg kontoret, tack.
Holbach.
Jag vill tala med Stachel.
Stachel, allt är i sin ordning nu.
Du kan ta upp henne...
och visa oss lite riktig flygning.
- Sitt ner.
Sitt ner.
Behärska er.
Strömbrytaren på!
- Holbach.
Ge detta till fältmarsalken.
Det är de personliga filerna från en tysk officer...
och en hjälte.
Ja, Herr General,
Stå upp, Kaeti.
Vi blir sena till lunch.